Повага, доброта, чесність, мужність, цілеспрямованість, самодисципліна, співчутливість, щедрість, надійність. Більшість батьків бажають прищепити дітям згадані цінності. Засвоєння цінностей підлітками убезпечить їх від потенційного негативного впливу з боку сучасного суспільства та допоможе стати відповідальними громадянами. Небезпечно, коли батьки занедбують свій обов’язок формувати стійкі моральні цінності та переконання у дітей.
Навчання цінностей вимагає часу та продуманих зусиль батьків. Сучасний темп життя позбавляє батьків часу на спілкування з дітьми. Більший вплив на дітей мають однолітки, модні тенденції та індустрія розваг – інтернет, кіно, ігрові розваги, музика – ніж усталені сімейні й релігійні традиції.
Важливо регулярно спілкуватись з дітьми про цінності та моральні норми поведінки. Ось 10 практичних порад як це робити.
Одна з найважливіших речей, яку можуть зробити батьки, це стати прикладом втілення добрих цінностей для власних дітей. Діти навчаються, коли спостерігають за тим, як батьки ставляться до них, як взаємодіють з іншими, як поводяться в різних ситуаціях.
Якщо бажаєте, щоб діти показували цінності своєю поведінкою, наприклад, чесність, самоповагу, співчутливість, тоді ви повинні свідчити про них своїми вчинками. Виховний процес можуть переклеслити батьки своєю непослідовністю, суперечністю слів та вчинків.
Діти будуть думати, що неважливо дотримати зобов’язання, якщо батьки відмовляються сповнити свої громадські та церковні служіння, або не виконують даних дітям обіцянок – завести в зоопарк, піти в кіно, — виправдовуючись щоденними обов’язками.Загальний принцип стверджує: ваші вчинки свідчать краще, ніж слова.Звичайно, ніхто не може поводитись зразково у кожній ситуації. Можливо, доведеться відмінити подорож до зоопарку, бо вам необхідно терміново зробити інші важливі справи. Поясніть дітям, що така риса характеру як надійність дуже важлива для вас, однак в реальному житті трапляються різні непередбачувані ситуації. А далі щонайшвидше виконайте дану дитині обіцянку.
Коли батьки не дотримуються своїх обіцянок, даних дітям, коли трапляються промахи, тоді вони повинні пояснити свою поведінку та попросити вибачення. Це покаже, що вони цінують дітей, поважають їхні думки, сподівання, почуття.
Такою поведінкою батьки моделюють належну поведінку дітей, зокрема навчають виявляти повагу до інших, приймати відповідальність за свої помилки. Коли батьки просять пробачення у дітей, тоді вони показують їм, як слід поводитись у випадку помилки, промаху чи невиконання своїх зобов’язань.
Майже кожен день дарує можливості, щоб навчати дітей цінностям. Використовуйте конкретні події як стартовий момент для розмови. Це може бути повідомлення в новинах про якийсь інцидент, певний вчинок дитини, або вчинки однолітків. Це стане життєвим уроком, який випливатиме з конкретних подій.Коли натрапите в новинах на повідомлення про героїчний вчинок, тоді можете запитати дітей: «Що б ви зробили, якщо б опинились у такій ситуації?»Якщо ви стали свідками конфлікту клієнта та працівника якоїсь установи, то можете спитати ваших дітей: «Що ви думаєте про те, як клієнт розмовляв з працівником?” Постарайтесь задавати дітям відкриті запитання, які допоможуть замислитись над цінностями на прикладі тієї суперечки.
Багато моментів вашого сімейного життя можна використати як навчальні моменти. Наприклад, ви почули, як ваша дочка дратує свого брата через його нову стрижку. Це може стати моментом для обговорення з вашою дочкою цінностей доброти та поваги. Або ж під час купівлі товарів у супермаркеті касир вручає вам 100 гривень як решту замість 10 гривень, то це ідеальний момент для обговорення з дітьми цінності чесності. Подібні моменти ілюструють нашу природну, невимушену поведінку та цінності, які слід обговорювати з дітьми.
Багато народних казок, оповідань, історій з Біблії наочно ілюструють різні моральні цінності. Читаючи їх разом з дітьми, легше розпочати обговорення змісту різних моральних цінностей та рис характеру героїв. Батьки можуть допомогти побачити сили і слабкості головних героїв, способи реакцій на різні життєві випробування. Це можуть бути уроки чесності, мужності, доброти, жертовності, гостинності, справедливості.
Давайте можливість дітям ділитись своїми думками. Скеровуйте їх до того, щоб вони розповіли, як вони будуть застосувати висновки з прочитаних історій у власному житті.
Більшість дорослих вміє критично поглянути у своє минуле і розповісти дітям про власні життєві уроки, які ілюструють свідомий вибір на користь добрих цінностей.
Це може бути приклад відстоювання своїх переконань, відмови від сліпого слідування за настроєм натовпу, або випадок коли ви повернули загублену річ чи заступились за свого однокласника, або приклад реалізації свого задуму завдяки працьовитості й наполегливості.Розповідаючи реальні історії зі свого життя, дорослі можуть пояснити процес прийняття важливих рішень, пов’язаних з нормами моралі та цінностями.Також дорослі можуть розповісти про свої погані вчинки, помилковий вибір на користь неморальних речей, життєві уроки з власних помилок, приклади виправлення лихих наслідків своїх вчинків.
Діти часом потрапляють в біду. Наприклад, можуть розбити вікно сусіда, граючись в бейсбол, погано зробити доручену їм роботу, порушити шкільні правила, бути затриманими поліцією.
Батьки мають спокусу спробувати самотужки негайно виправити ситуацію, поговоривши з класним керівником, директором, сусідом, поліцейським. Якщо батьки щоразу будуть самотужки рятувати дітей, тоді діти не навчаться брати на себе відповідальність за свої вчинки.
Діти повинні знати, що поганий вибір веде до негативних наслідків. Треба дати дитині шанс осмислити свій вчинок, можливість виправити наслідки свого вибору. Тоді наступного разу дитина проявить навики самодисципліни, самоконтролю, пошуку кращих рішень. Дозвольте дітям володіти своїми помилками, нести відповідальність та, при потребі, покарання.
Батьки повинні вимагати, щоб діти закінчували розпочаті ними справи або проекти, навіть якщо це вимагає багатьох зусиль, праці та витривалості до кінця.
Наприклад, ваша дитина обрала навчання додаткової іноземної мови, але через кілька тижнів бажає відмовитися від неї, бо це вимагає від неї багато зусиль та праці. Загалом, не добре дозволяти дітям легко позбуватись взятих на себе зобов’язань (звичайно, є винятки).
Коли дитина зобов’язалась зробити що-небудь, вона повинна дотримати своє зобов’язання, якщо батьки не хочуть виховати з неї невдахи. Буде краще, якщо батьки заохочуватимуть дитину завершити розпочаті проекти, бо у такий спосіб допоможуть розвинути наполегливість і відповідальність.
Заохочуйте своїх дітей допомагати іншим. Діти можуть стати в пригоді іншим завдяки звичайним проявам доброзичливості, наприклад, потоваришувати з сором’язливими або новими дітьми в школі, відчиняти двері для мами, яка штовхає коляску, або порозмовляти з літньою самотньою людиною в парку. Батьки повинні мотивувати дітей робити подібні вчинки. Зауважуйте людей, які, можливо, потребують допомоги і залучайте своїх дітей до надання допомоги.
Також можна залучати дітей до інших видів послуг. Наприклад, відвідати будинок для людей поважного віку, принести до місцевого пункту збору харчових продуктів консервовані продукти для нужденних, або залучити до роботи місцевих громадських організацій.
Це не лише участь у служінні іншим, але можливість розвивати і практикувати чесноти, приміром, щедрість, доброту, співчуття, повагу.Подібний досвід громадської діяльності дарує почуття власної цінності як людини.
Успіх навчання дітей цінностям дуже залежить від того, як батькам вдасться обмежити негативний вплив невідповідних ідей та поглядів, які діти спостерігають в інтернеті та по телевізору.
Не добре дозволяти дітям необмежений доступ до Інтернету на сучасних гаджетах. Можливо, варто встановити програми батьківського контролю. Краще мати сімейні вечори спільного перегляду телебачення, а також обрати найкращі канали з відповідним змістом дитячих телепрограм. Батьки можуть коментувати побачене, ставити запитання про повчальні моменти передачі, обговорити риси характеру головних героїв, щоб таким чином сформувати навики критичного перегляду.
Батьки повинні хвалити дітей за їх добрі вчинки. Дякуйте дітям, коли вони самостійно, без нагадування прибирають свою кімнату, миють посуд, роблять уроки. Хваліть дітей, коли вони без гамору, бійки та зайвого батьківського контролю бавляться разом.
Щирі слова схвалення лише підсилюють мотивацію дітей до доброї поведінки.
Головна суть у тому, що батьки повинні частіше спілкуватися з дітьми. Говорити про те, що діти зробили правильно, а що – ні. Як можна зробити кращий моральний вибір, які риси характеру треба розвивати, чому треба зробити певний вибір свого життєвого покликання. Зрозуміло, що знадобиться багато часу на такі розмови, однак інвестиції у виховання дітей дають тривалі результати.
Переклад: Ігор Леньо
Джерело: Джерело
Сподобалась стаття? Тоді розкажіть своїм друзям!
Качани капусти іноді тріскаються та гниють. Це може відбуватися з трьох причин. Різка зміна погодних…
Підбирати дрова для грубки слід відповідально. Найкраще обирати дубові дрова. Однак, гарною заміною дорогих дубових…
Ластівка, звивши гніздо під вашим дахом, не просто обрала місце для свого житла. Це ціле…
Шарлотку можна приготувати всього за 5 хвилин. Виходить смачною, ароматною та соковитою. Такий пиріг чудово…
Аджика за цим рецептом виходить гострою, ароматною та з пікантним смаком. Вона додає стравам особливого…
Швидка, смачна і неймовірно ароматна закуска, яка стане справжнім відкриттям для вашої родини. Лютий сир…